Från vildmarken i 1900-talets Australien...
kommer en stormig berättelse som spänner över decennier:
Colleen McCulloughs bästsäljare:
The Thorn Birds.
Jag kan inte få det jag vill ha.
Berättelsen om en karriärlysten präst.
Jag kan inte bli det jag vill!
Plågad av åtrå.
Jag vet inte hur jag ska sluta...
att åtrå.
En ung vacker flicka, besatt av en man hon inte kan få.
Gift dig med mig. Du älskar mig.
Men jag älskar Gud mer.
Det är mrs Carson. Hon är död.
Hon tog nog livet av sig.
Såvida inte djävulen gjorde oss en tjänst.
"...fader Ralph de Bricassart...
"får huvudansvaret för min egendom."
Den är värd 13 miljoner pund.
Åk du till din Gud.
Du kommer tillbaka, eftersom jag älskar dig.
Ikväll fortsätter berättelsen.
Det brinner på Drogheda.
Du är tillbaka.
Vad gör du med mig?
Okej, killar!
Vad du är vacker.
Hjälp mig av med den här.
Med Richard Kiley, Jean Simmons, Ken Howard, Mare Winningham...
Philip Anglim, Christopher Plummer, Bryan Brown...
Rachel Ward och Richard Chamberlain.
En ouppnåelig kärlek...
förbjuden för alltid: The Thorn Birds.
TÖRNFÅGLARNA
Vittorio Scarbanza di Contini-Verchese.
Utmärkt. Det gläder mig.
Det är få utanför Vatikanen som kan uttala mitt namn.
Vill ni ha lite te?
Jag har lagt mig till med den vanan.
Ni har varit i Sydney ett bra tag, eller hur?
Ja, som påvligt sändebud...
är det min uppgift att medla...
mellan Australiens kyrkliga hierarki och Vatikanen.
Australien är ett rikt land.
Ni ger bra stöd till kyrkan, trots depressionen.
En dag...
måste påven belöna er...
genom att utse en australisk kardinal.
Det ligger förstås långt fram i tiden.
Men det är viktigt att jag granskar tänkbara kandidater...
i er ålder.
Var inte så självisk, Sheba. Mina ben domnar bort.
De Bricassart...
Jag härstammar från Ranulf de Bricassart...
som kom till England med Vilhelm Erövraren.
Efter Henrik den VIII har släktbanden försvagats.
Jag är den ende kvarlevande Bricassart.
Men ni verkar ha kommit på...
hur ni ska hantera obemärkthet.
-Ers nåd? -Jag menar er svaghet för...
att tilldra er den helige faderns uppmärksamhet.
Carsons testamente.
Inte illa.
Mrs Carson var en kyrkans trotjänare.
Så rätt.
Måste du riva med klorna när du är lycklig, Sheba?
Hur gjorde ni det?
En katt lyder aldrig nån, speciellt inte Sheba.
Men till er ilade hon, som om ni bjöd på kaviar!
Så ni kommer att förvalta Carsons egendom.
Med tanke på det ekonomiska läget...
antar jag att vi har förluster att vänta.
Nej. Jag har gått igenom allt med revisorerna...
och jag tror att investeringarna bär sig.
Clearys vill säkert fortsätta att driva Drogheda...
som om de ägde det.
-Ni tycker om familjen Cleary. -Ja, mycket.
Älskar ni dem alla lika mycket...
eller vissa mer än andra?
Jag står flickan närmast, Meggie.
Jag har sett henne växa upp...
och känner ett speciellt ansvar för henne.
Hon är enda dottern och föräldrarna glömmer bort henne ibland.
Jag förstår.
Meggie!
-Vad gör du? -Sköter om avelshästarna.
Jaså? Vem har bestämt det?
Jag, eftersom ingen lät mig göra nåt.
Jag förstår.
Jag antar att det är i sin ordning.
Om du ska ta hand om avelshästarna...
så rid inte själv på ett fulIblod.
Han behöver motion. Du vill väl inte att fader Ralphs häst...
ska vara ur form när han kommer tillbaka?
Fader Ralph?
Han kommer nog inte tillbaka.
Drogheda tillhör hans förflutna nu.
Meggie, du har behållit din hemlighet väl.
Det är nog ingen annan som vet hur du känner för fader Ralph.
Men du måste sluta att drömma om honom.
Du vet att han är präst.
Han kan sluta vara det, Stuie.
En dag gör han det.
Det vet jag att han gör.
Han kan inte sluta vara präst. Förstår du inte det?
Löftena han gav är heliga och kan aldrig brytas.
Han kommer aldrig att bryta dem, inte ens för dig.
Du har varit olydig.
Löftet om kyskhet var svårt både att ge och att bryta...
men du gjorde det.
Tråkigt nog har det kommit till allmän kännedom.
Vi är tvungna att agera.
Ärkebiskopen har bett mig att skicka dig till Darwin...
uppe i norr.
Det finns en församling vid gränsen.
Du ska åka genast.
Fader John kommer att följa med dig på resan.
Den unga kvinnan...
får förstås inte veta vart du har åkt.
Ja, fader.
Adjö.
Fader...
Jag vet hur smärtsamt det är.
Många i din situation skulle ha lämnat kyrkan.
Men du har valt att stanna. Det kräver mod.
Må Gud välsigna dig för det.
Såna händelser är olyckliga, käre Ralph...
men även vi präster...
är svaga och alldeles för mänskliga.
Men det är synd om honom.
Gillanbone är ett paradis i jämförelse med stället han skickas till.
De bästa av oss blir stärkta...
av motgångar...
som du vet.
Ja, ers nåd.
Vad i hela friden kan det här vara?
God jul, Fee.
De är otroligt vackra.
De kanske inte är Australiens finaste...
men nog är de äkta. Så där.
De är underbara.
Vilken trevlig överraskning att ni alla är så modiga och uppåt...
trots allt.
-Eller hur, Angus? -Ja, absolut.
Paddy, ni är våra vänner.
Om det är nåt jag kan göra för er...
-så säg bara till. -Tack, Angus.
Vi är glada att ni kunde komma.
Vi borde ha besökt er oftare...
men det har varit mycket den senaste tiden.
Jag antar att torkan är lika illa hos er som här.
Fruktansvärd.
Kängururna kommer närmare än nånsin.
De är nästan framme vid huset för att få vatten.
Ni såg visst flera gräsbränder på vägen från Melbourne...
-eller hur, tant Sarah? -Ja.
Jag vill inte börja slakta...
men fåren svälter så illa...
att ullen blir för dålig för att sälja.
Pete berättade nåt roligt om tant Mary.
Hon var i Sydney och fick ett telegram från Pete som löd:
"Hälften av fåren svälter. Vad ska vi göra?"
Tant Mary svarade:
"Skjut resten."
Bryr ni er bara om vinsten?
Priset på ullen.
Ni struntar i att fåren svälter och lider.
Tja...
här ute måste man tänka på ullen.
Får är inte precis människor.
Helt rätt.
Jag har sett stadsbor klema för djur...
men strunta i att hjälpa en medmänniska.
Men det kanske är normalt att förakta det som finns i överflöd.
Hur vågar du?
Hur vågar du när vi kommer hit som vänner?
-Sarah! -Nej.
Ska du läxa upp mig om människovärde...
när din egen son sitter i fängelse i Melbourne för mord?
För helvete, Sarah!
Paddy, förlåt.
Jag trodde att du visste.
Det var flera månader sen.
Min son?
Frank?
Han råkade i slagsmål...
på en pub i Melbourne.
Den andre killen dog.
De kallade det för mord eftersom Frank är proffsboxare.
-De dömde honom till livstid. -Herregud.
Herregud.
-Fee. -Min Frank...
Gå och packa, så åker vi till honom.
Nej, jag kan inte.
Han skulle inte klara att träffa mig.
Jag åker till Frank.
Stuie skjutsar mig.
Gör inte det. Mamma vill inte att du åker.
Om man bara kunde ta tillbaka sånt man säger och gör.
Jag känner till det där om Frank.
Jag förstod det för länge sen.
Det är inte ditt fel.
Jag försökte behandla honom som om han vore min.
Men han var en nagel i ögat på mig från första början.
Han stod alltid emellan oss.
Och det kommer han alltid att göra.
Hon kan inte hjälpa att hon älskar honom...
liksom jag inte kan hjälpa att jag älskar henne.
Men vi är skyldiga.
Vi har fjärmat oss från våra barn.
Jag tänker på...
Jag tänker på hur vi har försummat dig.
Framför allt dig.
Det gör inget, pappa.
-Meggie. -Gråt inte.
Hej, Frank.
Du har blivit stor.
Du är vacker.
Vad har de gjort med dig?
Det var mitt eget fel.
Redan från första början.
Hör här, Frank...
jag vill försöka hjälpa dig.
Jag har pratat med Harry Gough.
Han vet hur vi kan överklaga.
Nej.
Lyssna på mig.
Jag vill få ut dig härifrån.
Jag vill att du kommer hem.
Om det går på nåt sätt...
Nej.
När jag växte upp...
var det bara en sak jag verkligen önskade:
Att se mamma lycklig.
Sen insåg jag...
att vad jag än gjorde...
kunde jag inte göra henne lycklig.
Att det var mitt fel...
hela tiden. Jag förstörde hennes liv...
bara genom att födas.
-Jag har aldrig kunnat gottgöra det. -Nej, Frank.
Om mammas liv är förstört är det hennes eget fel.
Lyssna på mig, Meggie.
Vill du hjälpa mig?
Då måste du glömma mig.
Lova att du aldrig kommer tillbaka.
Lova att du inte låter henne komma hit.
Oroa dig inte.
Hon kommer inte.
Jag förstår mig inte på er...
ingen av er.
Jag förstår mig inte på er kärlek.
Stackars lilla Meggie.
Tror du att kärleken kan rädda oss?
Den är smärtsammare än hat.
Hat är så rent, så enkelt.
Som att stå i ringen.
Hatar man, slår man om och om igen.
Man slår tills de inte slår tillbaka.
Älskar man...
slutar man aldrig.
Så du ordnade allt det här?
-Utmärkt. -Tack, ers nåd.
Vi kan utspisa 300 personer om dan.
Men det känns otillräckligt i såna här tider.
Varje dag blir nya människor arbetslösa.
Men du har gjort ett bra jobb här.
Faktum är...
att jag är mycket nöjd med dig...
under det år som du har varit här.
Jag förmodar att Vatikanen håller med mig.
De har utsett dig till min sekreterare.
Det betyder att de allvarligt överväger...
att befordra dig...
i sinom tid, om du sköter dig.
Och det tror jag att du gör.
Jag är mycket tacksam, ers nåd.
Det är en ära jag inte förväntade mig.
Du är för ödmjuk, fader de Bricassart.
Men ödmjukhet kan vara mycket användbart i karriären.
Du kommer allt oftare att befinna dig i en position...
då du måste använda kyrkans enorma makt.
Du kommer att utsättas för många prov...
men det svåraste provet av alla är...
hur du använder den makten.
Det är ödmjukheten...
som kommer att hjälpa dig att använda den...
rätt.
Det brinner, Stuie!
Vi måste skynda oss tillbaka hem!
Herregud!
Ditt dumma djur, jag ska nog få ut dig.
Så där, ja.
Sätt fart, nu.
Det brinner på Drogheda.
Ja. Va? Alla ni kan undvara.
Stå inte bara där. Gå in i köket och laga till en gryta.
Gör så det räcker till 100 personer.
De kommer från alla brandstationer, till och med Gilly.
Jag hämtar de andra kvinnorna.
-Mamma? -Meggie, gå och byt om.
Hjälp till med hästarna. Stuie, följ med mig.
Så där, ja. Sätt fart!
Håll dem samlade. Skynda på.
Hoppa upp.
-Det är fruktansvärt. -Iväg med dig!
In med er.
Herregud, elden tar överhanden.
-Mamma? -Fortsätt, Meggie.
Har ni sett?
Charlie, släpp lös hundarna! Hämta hit slangen!
Du följer med mig!
-Är du okej? -Ja.
-Var Paddy med dig? -Nej, jag har inte sett honom.
-Var är pappa? -Han är ute på fälten.
Vi kanske borde ringa runt och höra var han är.
Telefonlinjerna är brutna.
Pojkarna kanske vet var han är.
Här borta!
Nej!
Östra vattentornet är nästan tomt.
Mrs Cleary, vila lite.
Herrejösses, vi förlorar det!
Iväg med dig.
Hur går det där ute?
-Den vägrar ge sig. -Se upp!
-Det kommer att rasa! -Se upp!
Meggie, vårt gamla hem.
Titta, mamma.
-Den har spridit sig till huset! -Meggie.
-Blöt ner verandan! -Det finns inget vatten!
Regn. Stuie!
Det regnar!
Vi är räddade!
Låt honom sova, stackarn.
Han skulle gärna hjälpa till att leta efter mr Cleary.
Lycka till.
Vi delar på oss här.
Den som hittar pappa skjuter tre skott.
Pappa!
Jag visste inte att elden hade spridit sig ända hit.
Pappa?
Stu, var är du?
Det måste ha varit Stuie som sköt. Han red åt det här hållet.
Gå inte in, mamma.
Paddy?
Och Stu.
Stu? Vad menar du?
-Inte båda två! -Låt bli att titta.
Inte Stu!
Du är tillbaka!
Gråt inte, älskade Meggie.
Livet är inte slut på grund av en eldsvåda...
hur hemsk den än var.
Ni klarade er. Det är det viktigaste.
Jag var så orolig.
Harry Gough ringde och jag flög hit direkt. Tänk om...
Då vet du inte...
Pappa och Stuie...
är döda.
Nej.
Pappa dog i eldsvådan och Stuie hittade honom.
Sen kom ett vildsvin...
och dödade min Stuie.
Vad är det?
Planet körde fast i leran när vi landade. Jag slog nog i höften.
Låt mig ta en titt.
-Åkte du hela vägen från Gilly så här? -Jag märkte det knappt.
Jag var orolig för att hästen inte skulle orka fram.
Jag lånade den i Gilly.
Herregud...
Låt bli.
Meggie, låt bli.
Nej!
Vad gör du med mig?
Vad händer om jag ger efter?
Det var snällt att du kom, fader.
Det hade betytt mycket för Paddy...
och Stuie.
Det är allt bra konstigt.
När det såg ut som om elden skulle sluka allt...
oroade jag mig för de mest underliga saker.
Jag tänkte inte på döden eller på barnen...
eller på att huset kunde brinna upp.
Det enda jag tänkte på var mina räkenskaper...
och sockorna jag stickade åt Paddy...
den hjärtformade kakformen...
som Frank har gjort åt mig.
Hur skulle jag klara mig utan dem?
Bara småsaker.
Saker som inte kan ersättas.
Det är för sent, som med hela mitt liv.
För sent för honom och för mig.
Jag kan aldrig mer hålla om Paddy.
Jag kan aldrig säga honom...
det enda han ville höra, att jag älskade honom.
Jag älskar honom verkligen.
Jag ska aldrig gråta igen.
Jag ska aldrig mer fälla en tår.
Du har två söner i livet, Fee...
och du har Meggie.
Det är inte för sent för Meggie.
-Meggie? -Kan du lova mig en sak?
Om du vill.
Ta hand om Meggie. Glöm henne inte.
Låt henne gå ut och dansa och träffa unga män.
Hjälp henne att hitta en fin, ung man att gifta sig med...
som ger henne barn och ett eget hem. Det är på tiden.
-Som du vill. -Hon är din dotter, Fee.
Du verkar inte komma ihåg det.
Gör nån kvinna det?
Vad är en dotter?
Bara en påminnelse om smärta...
en yngre version av en själv...
som kommer att göra samma saker och fälla samma tårar.
Nej, fader.
Jag försöker glömma att jag har en dotter.
Den överlevde.
Meggie, jag behöver ingen gåva för att minnas dig.
Du finns alltid i mitt hjärta. Det vet du.
Jag måste ge mig av.
Ja.
Allt är bra nu.
Allt är som det ska.
De döda är begravda och välsignade...
och du och mamma har planerat mitt liv.
Vi måste sätta stopp för det här.
Mitt liv tillhör Gud. Det har du alltid vetat.
Vilken kär och öm Gud...
som har tagit ifrån mig alla som jag har älskat.
En efter en.
Frank och Hal...
och Stuie...
och min far.
Och du, förstås. Alltid du.
Gud är barmhärtig.
Det finns ingen kvar att sörja.
Han är barmhärtig.
Jag förstår att du inte tror på det nu.
Han räddade rosen.
Han lät det börja regna.
Vem lät det börja brinna?
TVÅ ÅR SENARE
Bra, de är här.
Skönt att de är tillbaka efter att inte ha behövts i två år.
Bara nya killar, tror jag.
Inte illa, för att vara fårklippare.
-Han där är rätt snygg. -Vem?
Han i vitt, menar du? Inte så illa.
Han tvättar och stryker nog för jämnan för att se snygg ut.
En sån snygging behöver nog inte tvätta själv.
Mrs Smith.
Ta den här ullen!
Okej, killar. Det räcker för idag!
Du är skyldig mig en tjänst.
Du är proffs på det här, va?
Och du?
Jag har aldrig sett en förman klippa som du.
Jag gillar att hjälpa till. Du är O'Neill, va?
Ja. Luke O'Neill.
Titta här, Bob.
O'Neill klippte 200. Bara ett par mer än du.
Killarna vill anordna en tävling mellan er.
-Jaså, minsann? -Ja...
de är alltid intresserade av att vinna några slantar.
Varför inte? Vad säger du, O'Neill?
Jag gillar inte tävlingar...
men tack ändå, mr Cleary.
-Goddag, fröken. -Goddag.
Fräsch som en nyponros, minsann?
Det finns inget bättre än att klippa får.
Jag är Luke O'Neill.
-Jag antar att du är Meggie Cleary. -Gör du?
Hur kunde du veta det?
Jag såg dig svalka dig på er fina veranda.
-De sa att du var en skönhet. -Jaså?
Vad sa de mer?
Man kan få reda på mycket om man är intresserad.
Judy...
Mrs Smith letade efter dig. Det var nåt om tvätten.
Ja, mr Cleary.
Judy?
Det var inte fint gjort.
Är du fortfarande intresserad?
Du borde överväga det där med tävlingen.
Du är en bra utmaning för Bob.
Jag kan besegra Bob när som helst...
om jag vore grym nog att göra bort honom inför grabbarna.
Bob är inte sån. Vad bryr du dig om det, förresten?
Du åker ju härifrån om några veckor.
Pete, vem är det där?
Det är bara Meggie.
Det står mycket pengar på spel.
Du borde inte simma ensam.
Det är farligt.
Och vad gör du här?
Ser till att du inte drunknar.
Jag fattar inte varför du badar här. Det stinker som satan.
Det är svavel.
Jag är Luke O'Neill.
Meggie Cleary.
Meggie?
Det passar dig inte.
Det är inte fint nog. Jag tänker kalla dig Meghann.
Jag avskyr det namnet.
Godnatt, Meghann.
Jag undrar ofta vad som orsakar en sån sorg...
hos en så vacker själ.
Det är tråkigt att jag ser ledsen ut när jag ber.
Inte då, men det är sant.
Det händer andra gånger...
när du tror att ingen ser.
Tiden verkar bara fördjupa din sorg, Ralph.
Det kanske är mitt irländska blod. Vi är ofta nedstämda.
Ni fick ett telegram från Vatikanen imorse.
Konferensen i Aten är planerad. Jag ska ordna med våra biljetter.
Utmärkt. Kyrkan borde ha utbytt åsikter för länge sen...
med våra grekisk-ortodoxa bröder.
Det gläder mig att ni bad mig följa med.
Det blir utmärkt träning för dig.
Det är bra för din karriär som kyrklig diplomat.
Dessutom vet du...
att du har blivit oumbärlig för mig, käre Ralph.
Utan dig kan jag inte fortsätta...
med min lilla lek, som går ut på att komma på...
vad som driver dig.
Det här skulle kunna bli den bästa ullsäsongen nånsin.
Bra att stället börjar gå med vinst igen.
Det är svårt att tro att det bara har gått två år sen branden.
Vi hade inte klarat oss utan fader Ralph...
som lånade oss pengar till nya djur.
Goddag, Meghann.
Frun.
Goddag, O'Neill. Hur kan vi hjälpa till?
-Jag är här angående tävlingen. -Jag trodde inte du var intresserad.
Killarna har tjatat på mig så jag tänkte försöka.
Visst, nämn dina villkor.
Om jag vinner, anställer du mig som boskapsskötare då?
-Boskapsskötare? -En månad på prov.
Jag är duktig med djur.
Jag trodde inte att vi behövde några boskapsskötare i år.
Om Luke är lika duktig i sadeln som han är på golvet...
På er låter det som om jag redan har förlorat.
Och om du förlorar, O'Neill?
Samma villkor, men jag jobbar en månad gratis.
Skulle du jobba gratis som boskapsskötare?
Det är vansinne. Du tjänar mer på fårklippning.
En fårklippare måste ständigt flytta.
Jag tänker inte driva runt hela livet.
Och jag gillar Drogheda.
Sista chansen, killar. Lägg era bud.
Fem pund på Cleary.
Jag sätter emot.
Vi vet vilka regler som gäller.
De ska bara klippa i två timmar...
och eftersom min bror är inblandad håller jag mig utanför.
En av er får hålla räkningen...
och ni får välja ut en man som tar tiden.
-Är ni klara? -Ja!
Visa honom vad en förman kan.
Vi ska visa honom!
Håll i ordentligt, O'Neill.
Kom igen!
Så ska det se ut.
Kom igen.
Visa vad du kan, mr Cleary. Tryck åt honom.
Skynda på! Ner i rännan med den!
Schysst uppvisning, O'Neill!
Du får jobba dubbelt så mycket eftersom du inte fyller rakmaskinen.
Fyll rakmaskinen!
Gör oss inte besvikna.
Kom igen, O'Neill.
Så ska det se ut. Han har eld i baken!
-Kom igen. -Vem vinner, Jack?
Det är en timme kvar, men Bob ser ut att förlora.
Förlora? Följ med mig, Meggie.
Judy, gå tillbaka till huset.
Du klarar det. Långa rörelser, mr Cleary.
Fyll maskinen!
Koncentrera dig, Luke!
Bob, visa vad Droghedabor är gjorda av!
-Till och med jag skulle vinna över honom. -Låt honom göra det.
Bit ihop, Bob! Du klarar det!
Sluta inte! Fortsätt!
Kom igen, Bob!
Två minuter kvar!
Kom igen!
Sa jag inte det? Det är jag som har lärt upp honom!
Skål för en värdig motståndare! Luke O'Neill!
Hipp, hipp, hurra!
Det finns inte en pub inom 6 mils omkrets, men om lite rom och öl...
kan dämpa besvikelsen, så serveras det där ute!
Bra gjort, Bob.
Det är min Bob, det.
Känner du dig som en vinnare?
-Grattis, mr Cleary. -Bob.
Det var bara med ett halvt får. Det kunde ha slutat tvärtom.
Ni har vunnit en gratis boskapsskötare i en månad.
Om ni tycker om vad ni ser...
Det finns inte mycket att se här, nu när ullen är borta.
Konstigt att du inte reste.
Du tjänar inte mycket på att stanna.
Jag är nöjd.
Det är dans nästa lördag.
Vill du följa med?
Tack, men jag kan inte dansa.
Att dansa är inte svårt.
Jag kan lära dig på ett ögonblick.
Jag undrar om din bror låter oss låna bilen?
Vi borde åka dit med stil, eller hur?
-Jag följer inte med, sa jag. -Du sa att du inte kunde dansa...
och jag sa att jag kan lära dig. Du är väl inte rädd?
Nej, inte här.
Det är bara ett fårstall. Och dansen hålls i ett fårstall.
Nu...
Ett, två, tre...
-Har du roligt? -Släpp inte taget.
Det tänker jag inte göra.
I den där klänningen är du den vackraste flicka jag nånsin sett.
Tack. Jag tycker inte om den, men det är den enda finklänning jag har.
En förmögen flicka som du?
Du kan väl köpa hur många klänningar du vill.
Är det vad du tror?
Att jag är en fisförnäm nybyggardotter? Det är jag inte.
Clearys äger inte ens Drogheda.
Jag trampade visst på en öm tå. Förlåt mig, Meghann.
Jag vet att den där katoliken lurade av er stället.
-Vad menar du? -Värst vad du var känslig.
Nu vill du väl inte ha mig eftersom jag är protestant.
-Är du? -Orange inifrån och ut.
Den katolska kyrkan drivs av ett gäng fjollor...
i svarta nattlinnen.
Ni dansar gudomligt, mr O'Neill.
Jag hoppas att Meggie inte lägger beslag på er helt.
Det skulle vara en ära, miss Carmichael...
men fröken Cleary har hyrt mig för hela kvällen.
-Det är inte så illa, va? -Vadå?
-Att dansa. -Jag börjar tycka om det.
Bra, för det är dans nästa vecka igen...
och veckan därefter och veckan efter det.
Jag har jobbat med får sen jag var 12 år.
Jag och min vän Arne Swenson.
Den bäste vän man kan ha. Han tog alltid hand om mig.
-Klipper han får än? -Inte Arne, inte.
Han basar över ett lag sockerrörsarbetare i norra Queensland.
Att klippa får anses vara hårt, men det är inte många...
som är starka nog att skörda sockerrör.
Du får det att låta som om det vore ditt livs mål.
Jag skulle gärna försöka för lönen man får.
Mitt mål i livet är att ha en egen gård.
En fårfarm uppe i västra Queensland, där jag kommer ifrån.
En dag ska jag ha mitt eget ställe.
Och nån att dela det med.
Nån som älskar mig och hjälper mig.
Vad du är vacker.
Hur många gånger har du varit kär?
Bara en.
Vem han än var, var han en idiot som släppte dig.
Godnatt, Meghann.
ATEN - DECEMBER, 1932
Förstod du inte pjäsen?
Jag har inte sagt mycket här på konferensen i Aten.
Min grekiska är inte som er, ers nåd.
Du måste vara duktig på språk om du vill bli kyrklig diplomat.
Den döende ynglingen i pjäsen är Hippolytes.
Han är kall mot Afrodite, kärlekens gudinna.
För att straffa honom...
gör hon så att hans mor blir kär i honom.
Men Hippolytes avvisar henne.
Är det därför hon tar livet av sig?
Hippolytes far ger honom skulden och ser till att han dödas...
av havsguden.
En grym och orättvis historia.
Hippolytes dör, trots sin oskuld. Han beter sig berömvärt.
Kanske enligt en god katolsk tolkning.
Men för de antika grekerna...
är det stoltheten som är hans synd.
Hippolytes anser sig stå...
över mänsklig kärlek.
Han är kall.
Han erkänner inte ens att mänsklig passion finns.
Och om han skulle erkänna det? Skulle han undkomma sitt öde?
Det är det grymma...
därför att det är hans öde.
Han kan inte välja kärleken...
liksom hans mamma inte kan vara kall mot honom.
Gudarna gör det för sitt höga nöjes skull.
Grymt, men ett tilltalande system.
Inga beslut att fatta, inget samvete och inga själskval.
Allt är förutbestämt från början.
Rätt chockerande, i jämförelse med den romerska kyrkans lära.
Känner du dig inte ödmjuk inför det faktum...
att när pjäsen framfördes första gången...
var Rom fortfarande invaderat av pälsbeklädda barbarer?
De tycker att du är vacker.
Välsignad av gudarna, kanske?
De har gått ut tillsammans igen.
Jag har inget emot det. Han sköter alltid sitt jobb.
Men jag börjar förstå varför han gillar det.
Jag håller med.
Han är den ende man som Meggie nånsin visat intresse för.
Nån måste föra släkten Cleary vidare.
Jag hoppas att det bara är Meggie han är ute efter.
Jag träffade Angus MacQueen i Gilly häromdan.
Han sa nåt om att Luke bara var en lycksökare.
Luke, en lycksökare?
Meggie har förstås pengarna som Ralph har lagt undan åt henne...
men det är ingen förmögenhet.
För vissa är det det. Man jag tror han är den han säger.
En hårt arbetande karl med stora ambitioner.
Du har nog rätt.
Meggie är en vuxen kvinna.
Det är hennes ensak hur hon vill leva och spendera sina pengar.
Vet du...
jag tänkte på...
den gamla kvinnan på marknaden.
Hon påminde mig om hur säker jag var en gång...
på att jag hade hittat din akilleshäl.
Ditt utseende...
Det måste ha gjort dig till offer...
för många olika begär.
Men jag har satt dig på prov...
granskat dig...
och sett till att du har fått träffa vackra kvinnor och män.
Utan resultat. Inte det minsta.
Vad du än brinner för...
är det inte nåt kroppsligt.
Jag är...
överraskad, ers nåd.
Chockad av mina metoder, menar du.
Det borde du inte vara.
Det är bara taktiska drag som du måste se upp för...
om din svaghet är den jag tror:
Din ambition.
Om den är en brist, ska jag försöka göra nåt åt den...
ärkebiskopen.
Det är rätt tråkigt eftersom jag delar din svaghet.
Liksom alla självförevigande institutioner...
har kyrkan alltid plats för ambitiösa män.
Faktum är...
att kyrkan gärna använder såna som du...
på de högre ämbetena.
Du är konservativ, snabb och diskret.
Du är tillräckligt smart för att inte avslöja...
vad som pågår inuti ditt huvud.
Du har en otrolig förmåga...
att veta hur man är till belåtenhet.
Till och med mot dem du avskyr.
Det låter som om jag vore Machiavelli, bortsett från att han var italienare.
Käre Ralph, du är förtjusande.
Jag längtar efter att få höra vad våra korta, feta präster i Rom säger.
Rom?
En vacker, slank katt mitt ibland knubbiga, uppskrämda duvor.
I sinom tid, min vän.
Konferenserna är snart över...
och sen får vi se...
vad Vatikanen har i sin hand...
för båda av oss.
Det här är underbart.
Fast det är finare i Queensland.
Vad löjlig du var när du sa att jag kunde drunkna.
Du kunde ha låtsas göra det.
-Och gjort mig lika löjlig som du? -Då kunde jag ha lyft upp dig...
Släpp ner mig.
...och gjort det jag har velat göra ända sen första stund.
Nej, det räcker.
-Förlåt, jag ville inte förolämpa dig. -Det gjorde du inte heller.
Jag antar...
att jag inte är van vid det bara.
Det gör inget.
Du sa att du hade varit kär en gång, så jag trodde...
-Det var väl inte på det sättet. -Nej, det var det inte.
Han var inte sån.
Vi går in.
Gift dig med mig, Meghann.
VATIKANSTATEN
Är du uppe så här sent?
Jag ville göra klar räkenskapsrapporten till fader Ralph.
Vi har kommit tillbaka med råge sen branden.
Det går bättre än nånsin.
Ralph blir nog överraskad.
-Är han tillbaka från Grekland? -Nej.
Jag fick ett brev idag med en överraskande nyhet.
Han ska åka till Vatikanen med mannen med den långa titeln.
Ralph ska bli biskop.
Vem vet om han nånsin kommer tillbaka till Australien.
Vatikanen.
-Så trevligt. -Trevligt?
-Är du inte glad för hans skull? -Det är klart att jag är.
Det är ju vad han ville.
Jag har också nåt att berätta.
Jag ska gifta mig med Luke O'Neill.
Om hon ändå vore din och inte Lukes.
Jag har sårat dig nåt fruktansvärt, men jag älskar dig.
-Meghann är min fru, inte din! -Uppför dig då som en make!
Jag försökte glömma dig genom nån annan!
Två liv på kollisionskurs med ödet.
Jag har verkligen försökt glömma henne.
The Thorn Birds fortsätter.